![](https://voima.fi/wp-content/uploads/2018/05/IMG_6764.jpg)
Voiman yrittäjyyttä kuvaavassa juttusarjassa esitellään Ravintola Mullikkaa pyörittävä Tommi Varli
“Aloitin ravintola-alalla jo 16-vuotiaana pyyhkimällä pöytiä baareissa. Ensimmäisen ruokapaikkani perustin jo 19-vuotiaana. Siitä asti olen toiminut päätoimisesti yrittäjänä, vaikka olenkin ollut välillä niin sanotusti normaaleissa hommissa”, Tommi Varli aloittaa haikeana muistellessaan menneitä.
Nyt Varli on 36-vuotias ravintolan omistaja, jonka uusin yritys sijaitsee Meilahdessa Mannerheimintien varressa. Ravintola Mullikka on kotimaiseen pienpanimovalikoimaan erikoistuva kantakapakan tyylinen baari. Kylmän ohrapirtelön kylkeen siellä voi saada paistettuja ristikkoperunoita, muikkuja sekä kanansiipiä.
Ajanvietteeksi siellä on turinan ohella tarjolla pinottain kirjoja sekä monipuolinen valikoima pelejä.
“Meillä saa hanoista kuutta erilaista päivittäin vaihtuvaa pienpanimo-olutta. Pullotettuina valikoimamme määrä nousee noin 60–70 erilaiseen olueen. Sen lisäksi meiltä löytyy monia erilaisia kotimaisia tisleitä ja tilaviinejä. Oikeastaan kaikki, mitä teemme keskittyy siis kotimaisuuteen”, Varli hymähtää.
Ravintolayrittäjä tekee töitä päivällä baarissa ja niitä riittää illalla kotona tehtäväksikin. Sen lisäksi hänellä on nykyään perhe, joka vaatii oman huomionsa.
“Enää ei voi pitää edes sunnuntaina puhelinta kiinni. Sen tietää, että siihen on vastattava, kun on kerran yrittäjäksi alkanut. Mutta ei valittaa, kun on kerran itse tähän hommaan lähtenyt. Hyvä puoli ravintolan omistamisessa on siinä, ettei tarvitse miettiä, onko huomenna enää töitä.”
Ravintolan pyörittämisen haasteista kysyttäessä Varli naurahtaa, että onko haastatteluun vielä kaksi tuntia aikaa.
“Kokonaisuuden hallinta on aina vähän haastavaa. Se, mikä ihmisiltä unohtuu usein pienyrittäjistä puhuttaessa, on se, että kaikki pitää tehdä itse. Pitää osata hallinnoida ja kantaa vastuu henkilökunnan huolista, tehdä mainokset itse ja tuntea niihinkin liittyvät lakikoukerot ja niin edelleen. Ei voi soittaa vain jollekin asiantuntijalle, kuten isoissa firmoissa tehdään. Lyhyesti sanottuna pienten yrittäjien pitää tehdä kaikki tuplasti paremmin ja halvemmalla.”
Alkoholilakikin on tunnettava yhtä tarkasti kuin asianajajien. Tosin Varlin mielestä odotetut muutokset alkoholilaissa jäivät hyvin vähäisiksi.
”Muutosta mainostettiin sillä, että baareja saa pitää nykyään myöhempään auki, mutta siihen tuli samalla niin paljon ehtoja, että harva ravintola tarttuu tähän mahdollisuuteen. Toisaalta alkoholia piti saada myydä mukaan baarista, mutta unohdettiin kertoa, että se onnistuu vain samoilla edellytyksillä kuin lähikaupoille. Eli kello yhdeksään asti ja enintään 5,5 prosentin vahvuisia juomia. Ei siis onnistu, että joskus kahden aikaan yöllä otetaan vielä kotiin vaikka viinipullo mukaan.”
Ennen kuin Varli jatkaa tarinaansa, hän huokaisee kerran syvään.
”Kaikkien näiden pienten muutosten rinnalla alkoholiveroa on nostettu todella paljon, noin 15 prosenttia monessa tuotteessa. Tämän takia hinnan nostopaineet alkavat muuttua aika sietämättömiksi. Mullikan tapauksessa tullaan jossain vaiheessa varmasti pidentämään aukioloaikoja viikonloppuisin, mutta en usko, että lakimuutokset tulevat muuten vaikuttamaan meihin.”
Lopuksi Tommi Varli kertoo olevansa tyytyväinen ja osaksi huvittunut siitä, kuinka paljon erilaista porukkaa Mullikassa käy päivittäin.
“Päivällä kun avaan paikat, tänne valuu yleensä ensimmäisenä eläkeläisiä, joista joillekin tämän paikan asiakkaat ja henkilökunta ovat heidän ainoa kontaktinsa koko päivän aikana. Päivän mittaan paikalle ilmestyy opiskelijoita ja illalla tänne saapuu vielä töistään kotiin palaavia ihmisiä. Jotkut puku päällä, toiset duunarin vaatteissa. Meille saa tulla sellaisena kuin on. Ikään tai vaatteisiin katsomatta.”
Ravintola Mullikka sijaitsee osoitteessa Mannerheimintie 130, Helsinki