![](https://voima.fi/wp-content/uploads/2015/05/big_fimage644.jpg)
Teksti Hannele Huhtala
Ladytronin maanantai-illan keikka ei ollut mikään valopilkku synkässä yössä. Popsynkistely oli lopulta kuitenkin aika kilttiä.
Uusi Rammstein, Abba kohtaa Kraftwerkin. Tällaisia arvioita on saanut Liverpoolista ponnistava elektropopbändi Ladytron.
Ladytronin keikka alkaa bulgarialaistaustaisen Mira Aroyon laululla Black Cat, ja viittaukset Rammsteiniin ymmärtää. Aroyo laulaa bulgariaksi lähes ilmeettömänä, ja basso hakkaa kehon läpi. Muutoin illan aikana äänessä on yhtyeen päälaulaja Helen Marnais ja hänen hauska liverpoolilaisaksenttinsa. Marnais muistuttaakin sitten sitä Abbaa eteerisellä äänellään ja kevyesti tanssahtelevalla elekielellään.
Ladytron ei kuitenkaan sytytä maanantai-iltaa Helsingin Tavastialla. 2000-luvun alkupuolen elektrohuumassa ihastuttanut Ladytron vaikutti tällä kertaa tylsistyneeltä. Oliko kyse ujoudesta vai kiertueväsymyksestä, en tiedä.
Ajattelen, että Elton John olisi vetänyt maanantai-iltanakin setin täysillä.
Bändillä on synkistelevä imago, mutta jo synkeä joulukuinen maanantai-ilta olisi kaivannut piristysruisketta. Illan hitti on vuonna 2001 ilmestyneen 604-levyn Seventeen.
Kesällä 2008 ilmestyi Ladytronin neljäs levy Velocifero. Nimi tarkoittaa valontuojaa. Levyllä on kaksi bulgariankielistä laulua, Black Catin lisäksi Kletva-laulu. Se on lainakappale, bulgarialaisen lastenohjelman tunnusmusiikki.
Aika kilttiä, Rammsteiniin verrattuna. Viime vuonna Ladytron kävi Suomessakin yhdysvaltalaisen industriaalielektrobändi Nine Inch Nailsin lämppärinä. Ladytronin popsynkistely sopii ehkä paremmin itseään synkempään seuraan.